Sul on olnud väga raske minevik
ja eriti seetõttu, et oled seitsmenda päeva adventist,
oma usu pärast.
Mainisid, et oled viibinud vanglas.
Võid sa meile rääkida, mis juhtus?
Miks sind vangi pandi?
Tollal pandi mind vangi ühe loosungi pärast,
kuna ma polnud nõus seda loosungit välja ütlema...
See oli sotsiaaldemokraatliku vabariigi seadus
ja kuna see oli vastuolus Piibli seadusega,
kiusati kristlasi taga, erinevaid kristlasi.
Vangi pandi mitte ainult adventiste,
vaid 7 erineva koguduse liikmeid:
Filadelfia kogudusest,
Full Gospel'i kogudusest,
Jehoova tunnistajad,
evangeelsest kogudusest
ja Havaria kogudusest.
Niisiis seitsmest.
Nende seast oli meid kokku 62.
Nendest 62st 30 olid lauljad,
kes võtsid teenistusest osa.
Nad viidi minema otse poodiumilt.
Kas see juhtus ka sinuga?
Nad viisid su ära otse poodiumilt?
Ei, mitte poodiumilt, meil oli osadusgrupp kolledžis.
Õpilaste osadusgrupp. Reedel oli kirikus koosolek.
Läksime sinna varahommikul.
Meie bioloogia õpetaja Dr. Zenabu oli meie juht,
kes õpetas meile Piiblit.
Niisiis meil oli kirikus koosolek ning
kui me kirikust tagasi tulime, kampuse poole,
võeti meid politsei ja teiste poolt kinni,
meie teekonnalt kirikust tagasi kampusesse.
Nad tahtsid, et ütleksime välja loosungi:
[kästi] öelda, et "kristlus on halb" (mõttetu), nii nad ütlesid.
"Me ei ütle iialgi midagi sellist.
Needmine on keelatud,
needmine on meie Piibli seaduste järgi keelatud," ütlesin neile.
Ja nad panid meid vangi.
Ilma mingisuguse otsuseta nad panid meid vangi ning
sinna jäin ma kaheksaks aastaks.
1978-1986 (Euroopa kalendri järgi).
Mind vabastati vangist 1986. aastal
ning alates sellest ajast pole mul püsivat töökohta olnud.
Riigi poolt, ega kuskilt mujalt,
erasektorist, ei,
ma teen tööd seal, kus seda pakutakse,
juhutööd. Kui leian tööd, siis töötan, kui mitte,
veedan aega siin, koos oma perega.
Aga kui sa olid vanglas, mida sa seal tegid?
Meid peksti sõjaväelaste poolt, kes töötasid valitsuse heaks.
Kolm korda meid peksti elektrijuhtmete ning keppidega.
Samuti, nad sidusid meie jalad ja käed kinni ning riputasid meid
pea alaspidi.
Ja nad peksid neid siin (jalatallad),
...vastavalt Sotsiaaldemokraatliku Vabariigi korrale,
... ja ma tundsin valu, siin, kaks kuud.
Ja nad viisid meid laatsaretti, et saaksime ravi.
Kolm kuud me kannatasime selliste haavadega,
meie löömise pärast...
Meid oli kokku 62
kolm korda nad lõid ning peksid meid,
kuid vangistuse neljandal kuul...
5 jäeti vangi, kuid ülejäänud vabastati.
Ja pärast seda, kui meid viidi politseijaamast vanglasse,
pandi meid kinni metallist...
noh, ketiga, mitte keti vaid...
see polnud kett, kuid see oli tugev,
nad panid ühe siia ja teise siia
ning nad lukustasid jalad selliselt.
Sa ei saa kuskile minna.
Sind tuleb kanda, kui sa soovid tualetti kasutada.
Kaks meest kannavad sind, kui neil sinust kahju hakkab,
sest vastasel juhul kõnnid sa niimoodi...
minna sedasi tualetti võtab aega 2-3 tundi.
2-3 tundi!
... et kasutada tualetti, mis asub
kampuse territooriumil, ei saa sa vabalt liikuda.
Ja selle metalli tõttu sain vigastusi ja haavad,
mille pärast kannatasin 2-3 kuud.
Lisaks!
Inimesed, kes töötavad grupis, et midagi ära teha,
kui kõik vangid viiakse vanglast välja tööle,
riigi heaks, et maisi jaoks maad harida
või "defist" järele jäävat põhku ära koristada,
siis seda kõike tehakse hingamispäeval.
Ja meie keeldusime minemast!
Niisiis... nad tõid kive ja laotasid need maha,
selliseid kive, ja me pidime põlvitama ning
nende peal põlvili käima.
Ja sedasi edasi-tagasi terve päeva!
Sest me keeldusime hingamispäeval tööd tegemast.
"Ah et te ei taha laupäeval tööd teha,
no hästi, me karistame teid,
see on teie jaoks üks tore töö."
Kas te usute või mitte, aga nii nad ütlesid,
ja mu põlved olid kõik katki.
Selliselt me kannatasime pool aastat, või...
umbes 3-5 kuud, me kannatasime...
isegi vanglas ei antud meile rahu:
meid viidi ühest vanglast teise.
Samuti keelduti andmast toitu.
"Mida te eelistate?
Kas hommikusööki, lõunat või õhtusööki?"
"Valige neist üks," ütlesid nad.
„Jah, meie Jumal ei söö ega joo.
Ta on Jumal, kes lõi taevad ja maa.“
„Me ei teeni toitu.
Te võite meilt kõik ära võtta.“
"Me ei hooli", me ütlesime.
Ma olin 15 päeva söömata.
Ilma toidu, ilma veeta.
Vett kasutasin vaid oma näo pesemiseks.
Ning ainult mind valvas neli sõdurit.
ning nad...
hoidsid mind teistest vangidest eemal,
hoides mind üksikus kongis.
... kolm kuud.
Pärast seda nad viisid mind...
43 km, ei... veelgi rohkem,
võib-olla tead, Negele Borana,
see on Keenia piiri ääres.
See asub Etioopia ning Keenia piiril: Negele Borana.
Ja nad tõid mind Awassast Wolayta'sse,
sest nad ei teadnud, et ma olen Wolayta'st pärit.
Nad ei tundnud mind.
Nad eeldasid, et ma oled Sadam'ist või Gedio'st,
Awassa ümbrusest.
Kuna nad seda ei teadnud, tõid nad mind Wolayta'sse.
Olin siin ühe aasta.
Siin!
Kuid siis said nad teada, et ma siit olen,
ning siis, keskööl,
viidi mind Awassasse ning sealt edasi Negele Borana'sse.
Niisiis kahe sõduriga.
Nad andsid kaasa punasega kirjutatud kirja:
"See isik on ohtlik, kes rikub rahu väljaspool ning valitsus
on ta vangistanud selleks,
et ta oma vigu parandaks.
Samuti ta rikub ka teiste vangide rahu.
Seega pole ta tahtlik oma vigadest õppima.
Lihtsalt kandke tema eest hoolt.
Olge ettevaatlikud selle mehega," kirjutasid nad.
Ja sellise kaaskirjaga saadeti mind Negele Borana'sse.
Politseiülem... ta ajas mu juuksed maha
ning hoidis mind pikalt kinni tühjas ruumis.
Ma olin ainus isik, keda selliselt kinni peeti.
Mind ei lubatud kellegagi kohtuda.
Kuidas sa suutsid oma usku säilitada?
Ma tunnen ennast õnnelikuna.
Ei mingisugust süüdistamist,
sest ma tean, et Piibli kohaselt meid kiusatakse taga.
Ma panin oma väikese Uue Testamendi siia.
ja see on maailm ning sina oled kristlane.
Kas sul oli vanglas ka Piibel kaasas?
Jah! Ma panin selle siia.
Mul polnud muid riideid kui ainult minu aluspüksid.
See siin.
Ja ma panin oma väikese Piibli siia.
Mul oli ainult üks alussärk, riideid mul polnud.
Pükse mul polnud.
Mul polnud selliseid riideid.
Ainult selline T-särgi taoline. Seda ma kasutasin.
Niisiis ilma riieteta.
Mu jalanõud ja riided võeti ära.
Ma olin õnnelik!
Sain kirju isegi väljastpoolt,
oma kristlastest usuvendadelt.
Sest mul oli sõpru vanglas,
kellel oli võimalik minna välja linna,
kes tõid postkontorist ja ühe minu sugulase kaudu mulle kirju.
Niisiis ma sain kirju ja need lohutasid mind.
Tõesti, Norrast, Keeniast, ka Ameerikast.
Nad kirjutasid mulle kirja, nii et...
Pastor Daniel, võib-olla sa tead, ja samuti ka teised...
niisiis, ma olin rahul, välja arvatud juhud,
kus nad karistasid mind,
keeldusid süüa andmast
või andsid ainult vett.
Kui ma siin olin, siis mind pandi teise ruumi,
mis oli valatud tsemendist.
Päeva jooksul nad niisutasid tsementi pidevalt veega,
kuid pärast seda, öösel, tõid nad mind teisest ruumist
sellesse ruumi magama.
Ma pidevalt magasin öösel erinevates kohtades,
nad vahetasid kohti.
Tsement muutub väga külmaks, kui vesi on veel selle sees.
Märjalt muutub see väga külmaks.
Ja ma ei suutnud sellist külma taluda.
Sest mul polnud magamismatti.
Magasin otse põrandal.
Ja mul polnud piisavalt riideid.
Ainult aluspesu.
Ma olin kuus kuud selliselt ilma riieteta.
15 päeva ilma toidu ja ilma veeta.
Kas vangistus muutus ajapikku ka talutavamaks?
Sa olid vanglas 8 aastat.
Jah, 8 aastat!
Kas vangistus muutus lõpu poole kergemaks?
Jah, Negeles sain ma natukene rahu,
sest ma ei teadnud kohalikku keelt,
romilia keelt, nii et ma ei tea.
Ma oskan amhariku ja wolayta keelt.
Niisiis, ma ei saanud kohalikega suhelda.
Ja kuna ma ei saanud nendega suhelda,
siis polnud ka probleeme,
sest ma ei saanud vangidele Piiblit õpetada.
Miks nad sind lõpuks vabaks lasid?
Miks nad sind pärast 8-aastast vangistust vabastasid?
Pärast 8. aastat?
Nad lasid mind vabaks, sest...
mul on üks dokument... selles on ainult kolm rida:
"Me hoidsime teda vangistuses kuni praeguseni
sellepärast,
et meie revolutsioon ei vaja seda, mida ta kavatseb teha.
Niisiis ta on meie revolutsiooni vastu. Sellepärast
me teda vangistuses hoidsimegi."
Nii nad ütlesid!
Ainult kolm rida, mõistate?
Sinna alla panid nad oma pitseri.
Kes neilt selle kohta järele pärib? Mitte keegi!
Kui sind vabastati, mida sa tegid?
Tulid sa tagasi Volaytasse?
Ei, ma jäin kolmeks kuuks Awassasse.
Purustasin kive, et neid tsemendiga läbi segada ja ehitada maju,
nagu ka siin, haamriga.
Kolm kuud!
Pärast seda, töö osutus minu jaoks liiga raskeks,
ma lõpetasin ning tulin siia.
Siin oli üks kool, kus oli ka kliinik, adventkliinik.
Seal oli üks filipiinlane, kes tuli Filipiinidelt,
Mr. Grosby, kes tapeti võõraste poolt Sheshemanes.
Adventistidel on kolledž Sheshemane külje all.
Seal on adventkool!
Seal on kliinik.
Ta töötas eelnevalt siin koos minuga.
105 birri eest kuus (5 eurot)
Ta võttis mind tööle, et temaga koos tööd teha.
Millal sa abiellusid?
1984, Etioopia kalendri järgi (1991).
Ma lahkusin Gofa'st ja tulin siia.
1984 (1991) aastal ma abiellusin siin.
Me elasime väikeses köögis.
Ma rentisin seda 18 birri eest kuus. (90 senti)
Kuid ma ei suutnud leida seda 18 birri.
Seda oli minu jaoks liiga palju.
Keegi aitas mind seda maksta, seda 18 birri.
Köögi eest! Väikse ruumi eest.
Ma abiellusin ja pärast seda hakkasin puutööd tegema.
Kui vana sa siis olid?
Olin 45 aastane.
Niisiis sa abiellusid 45-aastaselt?
Jah! 45-aastaselt.
Ütle mulle, kui palju lapsi sul on?
Kuus!
Kuus last?
Jah!
Ja nendega on kõik hästi?
Loomulikult!
Ja nad käivad koolis?
Jah! Kõik käivad koolis.
Kõik saavad minult abi, välja arvatud Milosh.
Olen su peret näinud ja pean ütlema, et sul on imetore perekond,
aga vaadates tagasi oma elule,
kuidas sa seda kokkuvõttes kirjeldaksid?
Kas võid öelda, et sul on olnud hea elu
või pigem, et sind on vääriti koheldud
või sul on olnud äärmiselt raske elu?
Kuidas sa oma elule tagasi vaataksid?
Nüüd on elu hea. Ka tuleviku osas, kõik on hästi.
Ma olen nii palju probleeme üle elanud. Need on minevik.
Tõesti. Ma saan hakkama tänu kontaktidele erinevate inimestega.
Nagu näiteks sina, või teised välismaalased, kes tulevad,
ja ma saan nendega natukene suhelda.
Ja jagada raskusi või oma nõrka kohta.
Samuti, otsustasin, et kui leian mõne töökoha, erasektoris,
siis ka mõned minu lastest, poegadest, vahel, saavad mind aidata.
Vahel nad aitavad.
Minu teine poeg aitab mind, näiteks värvib.
Kui mul on leping mõne maja värvimiseks,
siis ta aitab mind.
Niisiis ta on mulle abiks.
Ja olen ka teisi lapsi õpetanud, et palun püüdke mind aidata.
Ütlen neile seda alati.
Niisiis minu olukord pole nagu varem.
Nii et tõesti, olen majanduslikult kindlustatud.
Ja isegi kui... ma saan hakkama,
sest minu Jumal on minu suur lootuse allikas.
Ta kingib mulle tervist. Ka minu perekond on terve.
Ja mina olen terve. Nii et...
Enne kui me oma päeva alustame, me palvetame koos.
Ja pärast seda...
õpilased lähevad kooli ja mina oma tööle.
Pole probleemi!
Kas kogu sinu pere on koguduses?
Jah, loomulikult!
Ja usuvad Jumalat?
Jah, jah!
Me oleme rahumeelsed, oleme kõigega rahul.
Oleme õnnelikud.
Kas meil on tööd või mitte, vahet pole!
Kui meil on süüa röstitud ube, siis me sööme, pole probleemi.
Kui meil on kohalikku leiba, pole probleemi.
Kui meil on injerat, see on kõik üks ja sama. Kõik on hästi.
Enne kui ma lõpetan, esitaksin veel viimase küsimuse.
Mida sa ütleksin ühele Eesti koguduse liikmele, Eesti usklikule?
OK
Sest nemad vaatavad seda praegu ning mida sa neile ütleksid?
Nad peaksin Jumalast kinni hoidma, ustavalt!
Tagakiusamine ootab ees kõiki kristlasi.
Küsimus on: kes suudab elada Jeesuse sarnaselt?
Tõesti, inimesed, kes eraldavad ennast nende Jumalale,
Jeesusele Kristusele,
nendel tuleb palju probleeme.
Nad peaksid olema veendunud selles,
et Jeesuse Kristuse pärast võivad nad kõigest ilma jääda.
Vähemalt selles maailmas, kus me elame.
Hetkel peame me siin toime tulema.
Niisiis nad peaksid olema teadlikud
tulevasest tagakiusamisest.
Nad peaksid teadma, et neid kiusatakse taga samamoodi,
nagu kiusati taga Jeesust.
Isand ei ole erinev oma teenijast. Kas pole nii?
Isand on isand.
Meie isand on Jeesus Kristus,
ja tema järgijad, tema tõe järgijad,
samuti ootavad tagakiusamist.
Nende usk... ja armastus Jeesusesse Kristusesse
on igaveseks ajaks.
Me jääme Jumalale ustavaks kuni Ta tuleb.
Suured tänud sulle. Jumal õnnistagu sind rikkalikult!
Tervita neid ja lihtsalt ütle neile, et
meie Jumal tuleb tagasi. Ta ei ole kaugel.
Ta on meile lähedal ja meie usk ja lootus saatku meid,
ja me saame näha meie Issandat omaenese silmadega,
keda ma ootan!
-